ישיבת הר עציון בית מדרש האלקטרוני (ב.מ.א.)
***********************************
פרשת השבוע
 *********

פרשת השבוע

פרשת עקב

פרשת "שמע" ופרשת "והיה אם שמוע"

ר' מנחם ליבטאג

א.

	כשמעיינים אנו בפרשות ואתחנן-עקב, מופתעים אנו לגלות שפרשת "שמע" (דברים פרק ו'), ופרשת "והיה אם שמוע" (דברים פרק י"א), אינן צמודות זו לזו.  אנו הורגלנו להצמיד את הפרשיות בתפילת שחרית וערבית, במזוזה, ובתפילין.
	את הצירוף של פרשיות אלו, אנו מוצאים גם בתפילה במקדש אחרי הקרבת התמיד:

"וקורין עשרת הדיברות, שמע, והיה אם שמוע.  אמר רבי יהודה אמר שמואל - אף בגבולין ביקשו לקרות כן, אלא שכבר בטלום מפני תערומת המינים"  (ברכות י"ב.)

	וכן נוהגים גם במצות הקהל - כאשר קוראים בספר דברים: "וקורא מתחילת אלה הדברים עד שמע, ושמע והיה אם שמוע עשר תעשר ..."  (סוטה מ"א.)

	יש לשאול, אם כן, מדוע נצמדו שתי הפרשיות זו לזו בכל מקום, כאשר בתורה מרוחקות הם זו מזו בהפרש של כמה פרקים?

	קושיא זו לא קיימת ביחס לתפילין ומזוזה, שהרי שם צורפו יחד פרשת שמע ופרשת והיה אם שמוע מכח צו התורה בשתיהן - "וקשרתם לאות ... והיו לטטפות"; "וכתבתם על מזזות ביתך ...".  אך עדיין יש להבין את הקשר בין פרשיות אלו, בתפילות, במקדש ובהקהל.

ב.

	על ידי ניתוח פשוט של מיקום שתי הפרשיות בספר דברים, נגלה את הקשר המובהק בין שתי הפרשיות, שהוא הבסיס להצמדת הפרשיות על ידי חז"ל.
	ידוע שספר דברים מורכב מארבעה נאומים של משה רבינו.  הנאום המרכזי - נאום המצוות - מתחיל בפרק ה': "ויקרא משה אל כל ישראל ויאמר אליהם ...", ומסתיים בסוף פרק כ"ו (עיין בתחלת פרק כ"ז).

	הנאום מתחלק בצורה פשוטה וברורה לשלושה חלקים:

פרק ה'			- הפתיחה ועשרת הדיברות.
פרקים ו'-י"א		- "המצוה".
פרקים י"ב-כ"ו		- החוקים והמשפטים.

	לפני שנמשיך - נוכיח את החלוקה הנ"ל.
	בפתיחה (בפרק ה'), חייב משה רבינו להסביר לעם מדוע הוא מצוה את בני ישראל בכל המצוות, ולא הקב"ה עצמו.  (שהרי כל מצוות הספר הם מה' - ולא ממשה).  משה מסביר, שאכן ישראל קיבלו מצוות ישירות מהקב"ה במתן תורה: "פנים בפנים דבר ה' עמכם בהר מתוך האש", אבל מצד שני: "אנכי עומד בין ה' וביניכם ... להגיד לכם את דבר ה' כי יראתם מפני האש ..." (פסוקים ד'-ה' - שם).

	העם שפחד מן האש הגדולה, הציע: "קרב אתה ושמע את כל אשר יאמר ה' ... ואת תדבר אלינו את כל אשר ידבר ה' ..." (פסוק כ"ד).  והקב"ה הסכים: "ואתה פה עמד עמדי ואדרבה אליך את כל המצוה והחוקים והמשפטים אשר תלמדם לעשות בארץ אשר אנכי נותן להם לרשתה" (פסוק כ"ח).

	לאחר הקדמה זו, יכול משה לפתוח בנאומו: "זאת המצוה החוקים והמשפטים אשר צוה ה' ... ללמד אתכם לעשות בארץ ..." (פרק ו' - פסוק א').

	ובכן, בפתיחה לנאום מסביר משה מדוע הוא מצוה ולא הקב"ה - כך ביקשו העם.  עשרת הדיברות אינן מוזכרות כאן כחזרה, אלא כתזכורת של התגלות ה' בהר סיני, לכל העם, לפני בקשת העם לשמוע את דבר ה' מפי משה.  לא ננתח כעת הנאום כולו, אבל ברור שהנאום מתחלק למצוה, חוקים ומשפטים.  הסמכות שיש למשה לצוות, באה לו בעקבות התגלות ה' בהר סיני, והוא מצווה אותם בדברים הקשורים לכניסתם לארץ ("לעשות בארץ").

	והנה, בריש פרק י"ב, באמצע הנאום שהחל בפרק ו', מוצאים אנו פתיחה חדשה: "אלה החוקים והמשפטים אשר תשמרו, לעשות בארץ אשר נתן ...".  (לאמיתו של דבר, פתיחה זו מתחילה כמה פסוקים לפני כן, אך אכמ"ל).

	מסתבר לומר, שפרקים ו-י"א מהווים חטיבה עצמאית העוסקת במצוות, בעוד שמפרק י"ב ואילך, מתחילה יחידה אחרת העוסקת בחוקים ומשפטים, שהרי בפתיחה לנאום בפרק ה', מצאנו "מצוה חוקים ומשפטים" ואילו בפרק י"ב מצאנו "חוקים ומשפטים" בלבד.

ג.

	עלינו לברר איפוא, מתי הגדרת "המצוה" שבפרקים אלו.
בסוף היחידה נאמר: "כי אם שמר תשמרון את כל המצוה הזאת אשר אנכי מצוה אתכם לעשתה לאהבה את ה' א-להיכם ללכת בדרכיו ולדבקה בו" (פרק י"א - פסוק כ"ב).  מפסוק זה נראה, שהמשמעות הכללית של המצוה היא אהבת ה'.  ניתן א"כ לתאר את היחידה כולה (פרקים ו'-י"א)), כהרחבה של הנושא - מצוות אהבת ה' בכניסתם לארץ.  כל הנושאים בתוך פרקים אלו מתקשרים לבעיות באמונה שעלולות לצוץ עם כניסתם של בני ישראל לארץ.  מתוך הבנה זו במבנה פרקים ה'-י"א, נוכל להבין את הייחוד של פרשיות שמע ו-והיה אם שמוע.  אותה יחידה חשובה של מצוות אהבת ה', פותחת בפרשת "שמע ישראל ... ואהבת את ה' ... בכל לבבך ...", ומסתיימת בפרשת "והיה אם שמוע תשמעו אל מצותי ... לאהבה את ה' ... בכל לבבך ובכל נפשך".

	פרשיות שמע ו-והיה אם שמוע, תוחמות את היחידה המרכזית של הנאום, וצירופם של פרשיות אלו בהזדמנויות שונות, בא לבטא את כל היחידה בכללותה.

	בקריאת התורה בהקהל, קוראים את פרשת שמע ומדלגים עד פרשת והיה אם שמוע, דהיינו - תמצית הנושא המרכזי של נאום המצוות (עיין בפירוש רש"י שם בסוטה מ"א.).

	כמו-כן, תקנת התפילה במקדש - אמירת עשרת הדיברות, שמע, ו-והיה אם שמוע - בנויה בוודאי על המבנה של ספר דברים, והקשר בין התגלות ה' בהר סיני והתגלות ה' במקדש (עיין ברמב"ן בתחילת פרשת תרומה).

	על פי הסברנו, מובן מדוע השמיטו חז"ל את אמירת עשרת הדיברות בתפילה בגלל תערומת המינים.  תקנה זו בנויה על מבנה ספר דברים כפי שהציגנוהו - בפתיחה לנאום המצוות מסביר משה שהקב"ה אמר את הדיברות בלבד, ואילו את שאר המצוות אמר משה בעצמו.  מובן אם כך מדוע טעו המינים, ואמרו שרק עשרת הדיברות מפי הגבורה ניתנו, ושאר המצוות משה אמרן מפי עצמו (עיין ברש"י שם ברכות י"ב.).

ד.

	יש משמעות נוספת לחלוקת הנאום לשתי יחידות - יחידה של "המצוה" (פרקים ו'-י"א)), ויחידה של חוקים ומשפטים (י"ב-כ"ו).

	ניתן להוכיח (ואכמ"ל), שהנאום כולו בנוי על המבנה הבסיסי של עשרת הדיברות.  את עשרת הדיברות ניתן לחלק למצוות מחשבתיות (אנכי ולא יהיה לך), ולמצוות מעשיות (לא תעשה לך עד הסוף).  ניתן לראות את כל יחידת "המצוה" (ו'-י"א) כתולדות של מצוות אנכי ולא יהיה, ואילו את יחידת החוקים והמשפטים, כתולדות של הדיברות המעשיות.

	ראוי לציין שגם הרמב"ם בספר המצוות מתייחס, לקשר בין אנכי לשמע ישראל.  במצוה א' - "היא הציווי אשר ציוונו בהאמנת הא-להות ... והוא אמרו 'אנכי ה' א-לוהיך'".  ובמצוה ב' - "היא הציווי שציוונו באמונה היחוד ... והוא אמרו יתעלה 'שמע ישראל ה' א-להינו ה' אחד'".

***************************
כדי להרשם יש לשלוח בקשה לכתובת
                                                        MAJORDOMO@ETZION.ORG.IL 
עם התוכן:
                                                         GET YHE-TEST H-SUBSCRIBE .

קיימת גם מערכת שיעורים באנגלית.  כדי לקבל רשימת השיעורים, יש לשלוח בקשה לכתובת:
  LISTPROC@JER1.CO.IL
 עם התוכן:
                                                         INFO YHE-ABOUT .

בשאלות אפשר לפנות למשרד הישיבה 02-9931-456 ולבקש את משרד האינטרנט, או לכתוב לכתובת YHE@JER1.CO.IL 
*******************************
כל הזכויות שמורות  1997  ישיבת הר עציון